Умният чакал
Приказка на хауса

Превод от руски: Атанас Далчев, 1979

chitanka.info

Паякът и чакалът били приятели. Веднъж чакалът рекъл на паяка:

— Трябва да замина, а наближава време за сеитба. Когато сееш своето зърно, не искаш ли да засееш и моята нива?

Паякът се съгласил. Донесъл му чакалът просено семе и си заминал.

Настъпило време за сеитба и паякът посял просеното семе на своята собствена нива. После отишъл на чакаловата нива, разорал я, но нищо не посял. Скоро на паяковата нива израснало хубаво просо, а в нивата на чакала — само трева. Когато просото почнало да узрява, върнал се чакалът. Дошъл при него паякът и му рекъл:

— Ето, чакале, засях твоята нива, но яребица изкълва всички зърна.

— Че тя само моята нива ли опропасти, а твоята не? — попитал чакалът.

— Това стана нощем, никой нищо не видя — отговорил паякът.

— Добре — рекъл чакалът, — аз ще си отмъстя.

Наближило време за прибиране на жетвата. Събрал паякът от нивата си сорго, просо и боб и ги насипал в хамбарите си. А чакалът намерил отнейде малка кратунка, напълнил я с мед и я занесъл на паяка. Паякът опитал меда, харесал го.

— Какво е това толкова сладко нещо? — попитал той чакала.

— Това са останките от соргото, които имах. Върнах се от пътуването и ги изгорих, а през пепелта пуснах вода — отговорил чакалът.

Затекъл се паякът към хамбара, изгорил цялото си сорго, пуснал през пепелта вода и я опитал. Но водата не била така сладка, както медът. Върнал се паякът при чакала и казал:

— Не е сладко!

— А какво изгори ти? — попитал чакалът.

— Соргото.

— Трябваше да изгориш просото.

Затекъл се паякът в къщи, изгорил просото, пуснал през пепелта вода, опитал — горчи. Отишъл отново при чакала:

— Пак не е сладко!

— А какво изгори ти? — попитал чакалът.

— Просото.

— Ох, съвсем забравих, трябваше да изгориш боба!

Упътил се паякът в къщи. Изгорил всичкия боб, пуснал през пепелта вода, опитал — горчи. Дотърчал при чакала, а той му казал:

— Ето виждаш ли, паяко, сега аз ти върнах за злото, което ми причини.

Така останал паякът през зимата без храна.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.